Ce faceți, băieți, așa de dimineață ?
Oh, bună dimineața, Finn. Tocmai voiam să te trezim.
Unde mergem ?
Vrem să explorăm o peșteră pe care am găsit-o anul trecut,
ca să vedem dacă satul de pe partea cealaltă s-a întors.
Ce ?
Această peșteră are vedere spre o vale,
unde, în fiecare an, timp de doar două zile,
soarele se reflectă în niște pietre strălucitoare de pe un deal,
în așa fel încât face legătura
între două planuri distincte ale realității.
Anul trecut am găsit un sat ciudat condus
de un zbir care a încercat să ne spânzure pe lordul Roxton și pe mine.
Pentru niște crime pe care nu le-am comis, aș adăuga eu.
Din fericire, inteligența lui Marguerite ne-a salvat
și am reușit să plecăm de acolo,
înainte ca satul să dispară.
Și acum vreți să vă întoarceți acolo.
Roxton și Challenger asta vor. Eu sunt la fel de nehotărâtă ca și tine.
Fie ce-o fi...
Fără îndoială că ai început să-ți dai seama, Finn,
că există forțe ciudate aici, pe platou.
Poate că fenomenele cele mai misterioase
pe care le-am întâlnit sunt schimbările de realitate.
Alte lumi care, pur și simplu, vin și se duc.
Cine știe ce vom găsi de cealaltă parte a peșterii în acest an.
- De ce ai vrea să știi ? - N-ai înțeles ?
Cercetarea științifică nu se termină niciodată.
Câtă dreptate ai, Marguerite.
Cu cât înțelegem mai mult din lumea din jurul nostru,
cu atât mai mari sunt șansele noastre de supraviețuire.
Deci, haideți să mergem.
Eu sunt gata. Tu ce zici, Finn ?
Ești gata pentru o aventură în marele necunoscut ?
Cred că e mai bine decât să stau aici să văd plantele cum cresc.
Hei, ăsta este spiritul.
Unu, doi, trei,
patru, cinci, șase...
- Haide, Marguerite. Challenger... - Șapte...
... și Finn vor ajunge înaintea noastră.
Nu trebuie să mă aștepți, te voi ajunge din urmă.
Opt.
Unu, doi, trei.
- Vrei să-mi spui și mie ce... - Aproape am ajuns.
Patru.
- Unde e ? - Unde este ce ?
Iat-o ! Chiar aici unde am lăsat-o.
Ce, ți-ai îngropat comoara aici ?
O, o parte din ea. Un pic aici, un pic acolo...
Nu este o idee bună să pui toate ouăle într-un singur coș.
Niciodată nu încetezi să mă uimești.
Trebuie planificat totul dinainte, lord Roxton.
Adică, cine știe unde ne va conduce peștera de data aceasta.
Nu trebuie să părăsim platoul cu mâna goală.
Deci, cum ai găsit această peșteră ?
Accidental.
Marguerite și cu mine am crezut că ne-ar putea conduce înafara platoului.
Oh, ar fi grozav, mi-ar plăcea să văd cum arată lumea înainte de a fi distrusă.
Deci, ce părere ai despre noua colegă ?
E clar că știe ce vrea.
A trecut printr-un calvar, Marguerite.
Și-a pierdut prietenii, familia
și a asistat la distrugerea lumii secolului XXI.
Este greu de crezut că toate
orașele mari din lume vor fi distruse
de un război care va începe peste o sută de ani.
Am fost acolo și chiar și în zilele noastre,
am asistat la încercări
de distrugere la nivel mondial. - Cred că ai dreptate.
E un motiv în plus ca să plecăm de pe acest platou.
Este responsabilitatea noastră să avertizăm lumea de ceea ce se va întâmpla.
Poate că în acest an, falia ne va duce acasă.
Să sperăm.
Asta este ?
Da, nu arată cine știe ce,
dar dacă calculele mele sunt corecte,
lumina din interior va fi orbitoare.
E doar o cale de a afla, sunteți gata ?
Ai dreptate, George, lumina e foarte puternică.
Să rămânem împreună.
Ce este asta ?
Pare a fi o față.
Nu, nu poate fi !
Fugiți !
Finn, ce este ?
Cred că știe ceva ce noi nu știm și de aceea trebuie să plecăm de aici !
Să mergem !
La începutul secolului trecut,
un grup de exploratori pleacă în căutarea unei lumi preistorice.
Motivați de ambiție,
de dorințe secrete,
de setea de aventură
și de căutarea unei povești extraordinare,
ei se împrietenesc cu o frumusețe neîmblânzită.
Blocați pe un tărâm ciudat și sălbatic,
fiecare zi înseamnă căutarea disperată o unei căi de ieșire din...
LUMEA DISPĂRUTĂ
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca
IMPOSTORII
Încă o dată, am scăpat de întunericul din lumea demonilor.
Nu. El nu poate fi aici...
Suntem liberi !
Liberi să ne bucurăm de această lume, așa cum, cei pe care i-am înlocuit,
nu ar putea-o face niciodată.
Trebuie să rămânem pe această parte cel puțin două zile,
doar atunci va fi prea târziu ca să ne trimită înapoi.
Să respirăm ! Să simțim !
Să vedem !
Să auzim și să mirosim. Deci, asta înseamnă să fii în viață !
Asta înseamnă nimic.
Poate pentru tine, dar eu am petrecut o eternitate în întuneric.
Aș putea să te trimit acolo într-o clipă. Și să nu crezi că nu o voi face !
Îmi pare rău. Nu te voi mai dezamăgi. Promit.
Ai grijă !
Ce știm despre persoanele pe care le-am înlocuit ?
Femeia era pasionată de pietre. Norocoasă, aș spune.
Acestuia îi plăceau armele !
Și mie îmi plac !
Nu mai irosi muniția !
El nu era înarmat fără nici un motiv.
Nu știm nimic despre acest loc. Nu avem nici o idee despre ce putem întâlni !
Tu ce ai acolo ?
George Edward Challenger.
Trebuie să fi fost vreun om de știință.
Va fi foarte folositor pentru noi.
Lumea nu va mai fi la fel...
Ce avem aici ? O hartă !
Este harta locului unde trăiesc !
Mă întreb ce-or mai avea prin casă.
Vom afla repede. Să mergem.
Se pare că acesta este un platou undeva prin America de Sud,
necunoscut lumii exterioare.
Locul perfect unde să-mi încep munca.
Ce a fost asta ?
Nu știu.
Un dinozaur.
Nu am mai văzut așa ceva de câteva milioane de ani.
Ce fel de loc necivilizat și sălbatic este acesta ?
Împușcă-i !
Mai sunt și alții...
Una, pe aici, fugi ! Tu, împușcă-i !
- Eu ? - Ție îți plac armele.
Trage !
Grozav !
Laboratorul.
Asta a fost periculos !
Nici acum nu suntem în siguranță.
Ce naiba sunt astea ?
- Pterodactyli. - Păsări.
Au mirosit sângele de raptor !
În spatele tău !
Suntem o pradă ușoară, aici, în câmp deschis.
Încercați să îi speriați !
Trebuie să fie locul în care trăiesc.
Într-o căsuță în copac ?
Aceasta oferă protecție împotriva predatorilor...
presupun.
Gardul ăsta nu va opri niciodată un dinozaur.
- Nu, nu-l atinge. - Ce ?
Ce este asta ?
Se numește electricitate, Rixxel.
Este suficient de puternică ca să te omoare.
Foarte inteligent, domnule Challenger. Foarte inteligent.
Mă întreb dacă a rămas cineva acasă.
Nu știu, dar vom afla.
E cineva acasă ?
Ce drăguț !
Este cineva ?
Nu-i rău deloc.
Se pare că ne-am găsit o locuință.
Nu chiar !
Se pare că a căzut de la înălțime.
Este foarte frumoasă.
Ia-o și adu-o sus.
Își revine.
Challenger ?
Nu te speria. Nu ai de ce să te temi.
Ai căzut destul de rău.
Ce ai făcut cu prietenii mei ?
Prietenii tăi ?
Erau cu mine în peșteră.
Te-am văzut în lumină !
Ah ! Trebuie să fi trecut de partea cealaltă.
Atunci de ce le purtați hainele ?
Te înșeli.
Haine ca acestea sunt frecvente în aceste locuri.
Îl căutăm pe George Edward Challenger.
Locuiești cu el ?
Da. Unde este ?
Ce s-a întâmplat cu ei ?
Oh, nu știm.
Poate putem să te ajutăm să îi găsești.
Da.
M-aș bucura.
Acum, unde își ține Challenger jurnalele și notițele sale ?
De ce ?
Dacă aflu la ce lucrează, poate îmi explic unde au ajuns el și ceilalți.
Da.
Are sens, cred.
Încet. Ești bine ?
Da, am nevoie doar de un pahar de apă.
Îți aduc.
Acum, ah, jurnalele lui Challenger, unde le ține ?
În laborator, într-un cufăr sub masa de lucru, cred.
Mă duc să văd.
Mâinile sus ! O singură mișcare și el este mort !
Aruncați armele, toți !
Nu, nu, nu, nu, nu.
Ai doar o lovitură. Nu ne poți ucide pe toți.
- Unde sunt prietenii mei ? - Ți-am spus, nu știu.
Mincinosule ! Știu cine ești !
Da ? Atunci pune jos arbaleta și putem explica totul.
Nu e nevoie. Știu ce-ai făcut, ceea ce ai de gând să faci.
De ce te comporți așa ?
Numele tău este Zoth și te-am mai văzut.
De ce îți spune Zoth ?
Unde te-a mai văzut ?
Habar n-am.
Dar voi afla.
O vreau... în viață !
Mâncare, oh !
Ce festin !
Nu ești aici ca să te îndopi.
Nu pot vâna pe stomacul gol.
Adu-o înapoi.
De ce este atât de importantă pentru tine ?
Nu trebuie să îți explic ție. Du-te !
Bine, o aduc imediat înapoi.
Lui nu trebuie să-i spui, dar
eu aș dori să știu ce ai de gând să faci cu fata asta.
Îmi știi scopul, Una.
Să faci ravagii în lume, ca de obicei.
Da ! Să o aduc la starea ei naturală, acea de haos !
Cei care supraviețuiesc distrugerii vor fi supușii mei.
Eu voi fi adevăratul lor lider !
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Una, ești umană
de câteva ore și deja emoțiile
te copleșesc. - Niciodată !
Eu sunt cea aleasă, cea de care ai nevoie.
Nu va trebui să mai alegi vreodată.
Nu ca să împart gloria.
Dar am nevoie de o altă femeie.
- De cine ? - De un alt demon care să mă asiste.
Salimyter.
Salimyter este ambițioasă și incontrolabilă.
Dar cunoștințele ei despre plante și animale,
biologia, cum o numesc oamenii, este de neegalat.
Ea va accelera haosul.
Poate. Dar ea nu te va servi pe tine sau pe altcineva prea mult timp.
Dacă o scot din lumea demonilor, ea ne va servi cât va fi nevoie.
Și apoi, ne vom descotorosi de ea.
Deci intenționezi să folosești această femeie umană
pentru a o aduce pe Salimyter în această lume.
Da. O vom duce pe această femeie la fisură
și vom hrăni cu ea lumina.
Din moment ce ți-am găsit urmele, nu va fi prea greu să te prind.
Mergi, nu fugi.
Fugi, fetițo, fugi.
Să înceapă urmărirea.
Am uitat aceste plăceri simple...
a trecut prea mult timp.
Ai găsit jurnalele ?
Nu te voi întreba ce ai făcut...
Îți place ?
Am admirat mereu alegerile tale.
Și eu, gândirea ta.
Deci, ce-ai găsit ?
George Challenger a fost un geniu.
În acest laborator din junglă,
el a inventat lucruri incredibile.
Dacă ar fi trăit, ar fi fost admirat,
admirație ce mi-o asum eu acum.
Și pe care o meriți pe bună dreptate.
Cu cunoștințele și formulele din jurnal,
voi fi capabil să creez arme de distrugere pe care lumea nu le-a mai văzut.
Știi ce e asta ?
Este un desen al unei bombe atomice.
Se pare că Challenger a detonat una adânc sub pământ, anul trecut.
- Ce interesant ! - Oh, e incredibil.
Este incredibil, asta este !
Chiar și o bombă atomică mică poate distruge un oraș întreg.
Gândește-te ce ar face una mare !
Puterea mea va fi nelimitată.
Desigur, dar odată construite aceste bombe,
cum le vei arunca ? Vreau să spun,
nu vei avea nevoie de un avion ?
Da, dar asta este o problemă minoră
și sunt sigur că răspunsul se află aici, în aceste jurnale prețioase.
Acest om nu avea nici o idee de puterea de care dispunea !
Totul era aici, în vârful degetelor lui.
De la începutul eternității,
am visat să aduc haosul în lume,
iar acum, datorită lui George Challenger,
am găsit și calea !
N-are rost ! Nu poți scăpa de mine.
Te-ai apropiat destul.
Ce vrei de la mine ?
Vrem doar să fim prietenii tăi !
Atunci, aruncă arma și ieși ca să te pot vedea.
Cum pot să am încredere că nu mă omori ?
Cum pot eu avea încredere în tine ?
Nu ai de ales. Ești singură.
Ai nevoie de ajutorul nostru pentru a supraviețui într-o lume ca asta.
Am supraviețuit în condiții mai rele decât acestea.
- Spune-mi cum îmi pot salva prietenii. - Te vom ajuta să îi cauți.
Doar tu și cu mine ?
Bine. Doar noi doi.
Vom merge înapoi la peștera din munți, acolo unde i-am văzut ultima oară.
Nu, nu. Nu putem merge acolo singuri. Este prea periculos.
Prea periculos pentru cine ?
- Pentru noi toți. - Atunci, mă duc acolo.
Tu poți merge cu mine sau te poți duce la naiba.
Oamenii trebuie să mănânce, dragul meu.
Cum merge ?
- Știi ce e asta ? - N-am idee.
Este un avion fără pilot,
propulsat de o rachetă și ghidat de semnale radio.
Cu așa ceva, îmi pot lansa atacul chiar de aici !
Pot ținti orice oraș sau țară din lume !
Ai găsit toate acestea în notele lui Challenger ?
Aș numi-o "Cartea ideilor".
Avioane fără pilot care să ducă marfă în întreaga lume.
De asemenea, el a avut o altă idee...
Să pune un aparat de fotografiat pe el și să facă fotografii pământului
și schimbărilor de temperatură de la mare altitudine.
Dacă poate transporta aparate științifice, atunci poate transporta și bombe !
Ingenios. Nu este nevoie de soldați, doar de un arsenal de bombe.
Exact. Eu pot face prototipul în aproximativ o lună,
câteva teste și apoi producția în masă.
Cu niște arme ca acestea,
de ce mai ai nevoie de Salimyter ?
Una, am nevoie de ea mai mult ca niciodată.
Nu înțelegi ? Dacă racheta poate transporta bombe,
ea poate duce și otravă și boli în întreaga atmosferă,
ucigându-i pe toți cei ce au supraviețuit distrugerii atomice.
Salimyter va elimina orice posibilitate de represalii.
Dar merită riscul ?
- Care risc ? - Salimyter este un demon puternic.
Ea va ști ce vrei să faci cu ea și se va întoarce împotriva ta.
Dacă îi ofer șansa, ceea ce nu se va întâmpla.
Nu o subestima, Kayle !
Să o scoți de acolo,
s-ar putea să-ți aducă numai necazuri !
Prostii, când Rixxel se întoarce voi duce fata la fisură
și vom face schimbul.
Și atunci mica noastră armată va fi completă.
Ah, bine.
Pe aici !
Faci totul ca să fie prea ușor.
Ieși afară ! Te-am prins acum.
Mai încearcă, fraiere.
Bine, bine, ia-o ușor.
Aruncă pușca ! Acum !
Aruncă pistoalele, unul câte unul,
încetișor.
- Ești foarte bună. - Și tu ești "foarte" mort,
dacă nu începi să vorbești.
Dacă mă omori și prietenul tău moare.
- Nu te cred. - Este adevărat.
Noi venim dintr-un loc întunecat, din altă realitate,
un loc unde viața există fără o anumită formă.
Nu e nici o scăpare decât prin portaluri care apar
din timp în timp, dar avem nevoie de suflete vii care să ne ia locul.
Deci, atâta timp cât sunteți aici, prietenii mei sunt prinși în cealaltă lume.
Da. Trebuie să existe întotdeauna un echilibru.
În picioare.
Ce vrei să faci ?
Te dau la schimb pentru prietenul meu.
Dacă ceea ce spui este adevărat, el mă poate ajuta să mă descurc cu ceilalți doi.
Nu, nu, te rog, nu fă asta.
Mai este timp până mâine la apusul soarelui,
asta știu sigur. Acum, mișcă-te.
Mișcă !
Dacă mă lași să plec, te ajut să-i prinzi pe ceilalți doi.
L-ai trăda pe Zoth și pe femeie pentru mine ?
De ce îl numești Zoth ? Numele lui este Kayle !
Nu și de acolo de unde vin eu.
Și unde e asta ?
Cum l-ai cunoscut ?
Peste o sută de ani, va distruge lumea.
Asta-i bună !
Cu bombe nucleare, substanțe chimice și radiații.
Toate orașele din lume vor fi distruse.
Singurele persoane rămase în viață, vor fi chiar aici
și cele mai multe dintre ele nu merită asta.
Inventezi.
Nu poate fi adevărat.
Kayle are planuri, vrea puterea.
Poate vrea să controleze lumea. Dar de ce ar distruge-o ?
I-am văzut fața pe afișe și la televizor.
Televizor ! Ce este asta ?
Mi-a ucis părinții, prietenii mei, toată lumea pe care am iubit-o !
Nu pot să cred.
Am fost acolo ! Acum, mișcă !
Nu ! La naiba !
Ce faci ?
Te sperii ?
Nu, te găsesc foarte frumos.
De ce întrebi ?
Mă gândeam la fata aceea pe care Rixxel o urmărește.
De ce era atât de speriată când m-a văzut prima dată ?
Te-a numit Zoth.
Numele ăsta îți spune ceva ?
Nu, dar ea era convinsă că m-a mai văzut înainte.
Unde ? Am scăpat din peșteră de mai multe ori,
dar nu-mi amintesc să o fi întâlnit. Nu-i așa ?
Niciodată !
Semăn cu cineva ?
De unde știe ea ce vreau să fac ?
Va trebui să o întrebi.
Se pare că au ajuns.
- Unde e ? - Nu știu.
A sărit pe mine și de-abia am scăpat.
Ai lăsat-o să-ți scape ?
Unde-ți sunt armele ?
Mi le-a luat.
Și era înarmată doar cu o arbaletă !
Dacă mă lăsai s-o omor, nu mai era nici o problemă.
De ce e atât de importantă ?
Kayle vrea să o folosească pentru a elibera pe cineva de-al nostru.
- Pe cine ? - Salimyter.
Ce ?
Salimyter nu înseamnă decât distrugere !
Liniște !
Am nevoie de ea pentru a-mi finaliza planul.
Plan ! Ce plan ?!
Crezi că am venit aici să trăiesc ca un om ?
Nu v-am spus că am un scop mai important ?
Mai important decât viața ?
Voi distruge omenirea.
Voi readuce ordinea pe această planetă,
adică, haosul, un loc care să mi se potrivească,
unde voi conduce ! Pentru asta am venit aici, nu-i așa ?
Bineînțeles că nu.
El a venit aici să scape de specia lui,
să fie slab și moale ca și corpul în care trăiește acum.
- E adevărat ? - Nu.
Te-ai îndrăgostit de carnea de om ?
Nu.
- Vrei să fii ca ei ? - Nu !
Atunci adu-mi femeia !
Ți-o voi aduce. Promit.
Stai !
Mai avem până mâine, la apus. Până atunci va fi prea târziu.
Sunt conștient de asta.
Rixxel a eșuat o dată. Sunt șanse să eșueze din nou.
Atunci, îl voi ucide !
Asta nu o va aduce pe Salimyter.
Ce vrei să spui ?
Eu voi prinde fata.
Cum ?
Oh, nu subestima puterea unei femei.
Îmi pare rău, Veronica.
Vom construi o altă căsuță în alt copac.
Nu, lasă-mă în pace !
- Întoarce-te aici ! - Nu !
Voi doi duceți-vă la naiba !
Las-o să plece.
Nu mai avem nevoie de ea !
Nu trage ! Te implor !
Unde te grăbești așa de tare ?
Cât mai departe de Kayle.
De ce ?
Pentru că s-a întors împotriva mea.
Vrea să mă înlocuiască cu o altă femeie !
- Ce păcat pentru tine. - Nu mă crezi ?
De ce altceva aș fugi de ei, neînarmată,
știind că tu ești aici ?
Nu am nici o idee, dar acum te-am prins.
Și, pe câte unul sau pe toți odată,
vă duc înapoi pentru a-mi salva prietenii.
Sunt sigur că n-a avut mai mult noroc decât mine.
Ești un incompetent, Rixxel,
ar fi trebuit s-o trimit pe Una să facă asta de la început !
Nu înțelegi.
Singura modalitate de a-ți salva prietenii este să-l capturezi pe Kayle.
Trebuie să lucrăm împreună.
Minți.
Poți face ce vrei.
Dar eu nu aștept aici ca să ne prindă.
Stai pe loc.
Nu ai curajul ca să tragi.
Încă un pas și vei afla !
Foarte bine.
Oh, nu a fost mare lucru.
Este un coșmar terifiant pentru întreaga civilizație...
A sosit ziua...
Armele nucleare distrug orașele din întreaga lume...
Soarele nu se mai vede din cauza norilor de radiații...
și a otrăvurilor biologice... El a început acest...
El a pornit...
este nebunia, ambiția unui singur om ?
Sau suntem toți... Pe acest pământ teribil...
Zoth ! Zoth ! Zoth ! Zoth ! Zoth ! Zoth !
Zoth ! Zoth ! Zoth !...
Nu !
- La ce te uiți ? - Ești bine ?
Ce-ți pasă ție ?
Vrei ceva de mâncare ?
Dă-mi drumul.
Ai avut un coșmar.
Ce știi tu despre vise ?
Cu toții avem vise, eu întotdeauna am visat...
să fiu în lumină, să fiu o ființă umană.
Și ești ?
Ce este asta ?
Nu știu.
O armă, cred.
Crezi ?
Cine a desenat-o, Zoth ?
- Numele lui este Kayle ! - Numele lui este Zoth !
Unde este ?
Sus cu Una.
Ce au de gând să facă cu mine ?
Vor să te ducă în peșteră să te schimbe cu unul de-al nostru.
- Și vrei să-i lași ?! - Nu pot face nimic.
Kayle m-ar ucide dacă aș încerca să-l opresc.
- Doar dacă nu îl ucizi tu primul ! - Nu pot !
Ești un laș.
I-ai spus ceea ce ți-am spus ?
Dar știi că acesta este adevărul !
Cum poate fi ?
El este aici, acum, nu peste o sută de ani.
A scăpat mai devreme.
Va distruge lumea dacă nu îl oprești.
Cum se simte micuța noastră prietenă sălbatică în această dimineață ?
La fel de rău ca întotdeauna.
Îl cunoști bine...
Deci, ești gata pentru călătoria finală ?
Da, am putea face o plimbare.
Ia-ți mâinile de pe mine !
Presupun că Rixxel ți-a spus ce vrem să facem cu tine.
Orice este mai bine decât să trăiesc într-o lume cu tine.
Ieri ai spus că mă știi. M-ai numit Zoth.
Ce știu eu ?
Nu te-am mai văzut niciodată.
Și după ziua de azi,
sper să nu te văd din nou.
Nu te teme !
Nu mă vei mai vedea.
Adu-o.
Când soarele va apune, gloria mea va începe.
Nu ai nevoie de Salimyter pentru asta !
Tu ești cea care a făcut posibil acest lucru !
Ai prins femeia.
Am făcut-o doar pentru a-ți dovedi loialitatea mea.
Însă tot mai cred că e mai bine fără ea.
Nu mă interesează opinia ta, Una.
Cu Salimyter, succesul meu este garantat.
Fără ea, am putea eșua.
Nu, te înșeli.
Îți subestimezi propriile calități.
Știi cum va arăta lumea când Zoth va termina cu ea ?
Nu vreau să aud nimic.
Păcat.
Timp de zece ani, nu am putut vedea lumina soarelui.
Nu am putut respira aerul.
Am trăit sub pământ, am mâncat alimente contaminate,
am ascultat gemetele oamenilor care mureau în fiecare noapte.
Asta a fost lumea în care am crescut...
lumea creată de Zoth.
- Îmi pare rău ! - Îți pare rău ?
Asta e tot ce poți spune ?
În lumea asta ai visat să trăiești când visai că ești în viață ?
Dacă nu oprești acest lucru, ești la fel de vinovat ca și el.
Nu pot face nimic.
Atunci dă-mi pistolul și-l voi omorî eu.
Și cum rămâne cu prietenul tău, omul de știință ?
Challenger ? Crezi că el nu ar muri pentru a preîntâmpina aceasta ?
Dacă ar ști ce a făcut Zoth cu lucrurile la care el a lucrat din greu,
ar face totul ca să-l oprească,
orice...
Bine.
Te voi lăsa să pleci.
Dar să pară ca și cum ai scăpat.
- Ce se întâmplă ? - Fugi !
Nu, nu o lăsa să scape !
Nu ! Nu !
Nu !
Roxton.
Roxton ?
Finn ! Ce se întâmplă ?
Am crezut că ai murit !
Aș fi putut să-i omor pe toți !
Să omori pe cine ?
Ce vrei să spui ?
Stai aici, mă întorc repede.
La dracu ' !
Acum, ea ne va vâna ca pe niște animale !
Noi suntem doi, iar ea e singură.
Până când prietenul ei își revine.
Trebuie să ne întoarcem la peșteră înainte de apusul soarelui !
Cum rămâne cu planurile tale ?
Va trebui să așteptăm altă ocazie. Haidem !
S-a terminat, Zoth ! Nu te las să pleci.
Lasă-ne să plecăm și prietenii tăi vor fi eliberați !
Prietenii mei vor fi eliberați când vă voi ucide pe voi doi.
Nu mă mai poți minți.
Nu ne poate opri pe amândoi.
Eu nu mai contez.
Tu trebuie să scapi.
Vom trece prin asta împreună.
Du-te ! Te voi acoperi !
Oh, nu, nu !
Finn !
Dă-mi drumul !
E prea târziu.
Știi cine era acela ?
- Roxton ! - Marguerite ?
- Unde e Challenger ? - El este încă înăuntru !
L-am pierdut !
Ați reușit !
Datorită lui Finn.
Aș fi putut salva viitorul, dar v-am salvat pe voi !
Ah, aici ești, Marguerite.
Da, aici sunt.
Vii sus ? Am făcut ceva de mâncare.
Oh, minunat, nu mai rămân mult, doar...
mă uitam și mă gândeam
cât de bine este să fii acasă.
Acasă ?
Oh, știi ce vreau să spun. Înapoi din...
acel loc oribil.
Da, da, știu ce vrei să spui.
Și eu te prefer în carne și oase.
Oh, mulțumesc.
- Nu mai sta mult. - Nu, nu, nu o voi face.
Deci, să mergem.
Totul este înapoi la locul lui.
Ce este asta ?
Este un robot ghidat prin radio,
un avion echipat cu o bombă atomică !
Se pare că o chestie de asta ai detonat anul trecut, sub pământ.
Exact.
Atunci, Lionel și Kobold nu ne-au dat de ales.
Dar această creatură a folosit
notele mele și jurnalele mele pentru a proiecta
o armă abominabilă !
Și voia să o utilizeze ca să distrugă lumea.
La fel cum a făcut-o peste o sută de ani.
Cred că ar trebui să arzi aceste planuri, nu vreau să le mai văd.
Nici unul dintre noi.
Cel mai important este să găsim o cale de a-l opri pe acest demon.
- Oh, o vom face. - Cum ?
Nu înțelegi ?
Mulțumită ție, acum știm cine este această creatură
și de unde vine.
Da, dar asta nu înseamnă că-l putem opri.
Ba da. Știi cum arată.
I-ai văzut fața.
N-o pot uita niciodată.
Atunci, ne poți ajuta să creăm un portret pe care să-l arătăm lumii.
Așa e. Acest monstru poate că a scăpat acum.
Dar când se va întoarce, lumea va ști și îl va aștepta.
Dacă eu mai sunt aici când se va întoarce, devine istorie.
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca